Každý, kdo je hrdým majitelem nějakého kočičího tvora, určitě moc dobře zná, že kočičí srst vznášející se v malých i větších chomáčcích všude po bytě či domě, je naprosto standardní záležitost. Jak se ale z těch chloupků nezbláznit a mít všechno relativně pod kontrolou?
Každý, kdo je hrdým majitelem nějakého kočičího tvora, určitě moc dobře zná, že kočičí srst vznášející se v malých i větších chomáčcích všude po bytě či domě, je naprosto standardní záležitost. Jak se ale z těch chloupků nezbláznit a mít všechno relativně pod kontrolou?
Věřím, že pro zkušené kočkaře nepůjde o nic nového, nicméně opakování je matka moudrosti, a proto přináším praktické desatero péče o kočičí srst :-). Mně se rozhodně osvědčilo a budu ráda, když z něj budete profitovat i vy.
Jestli jsou něčím kočky známé, tak je to jejich smyslem pro čistotou. Od chvíle, kdy byly jako malá koťátka odebrána od jejich kočičí matky, která jim láskyplně čistila srst olizováním, jsou nuceny o ni pravidelně dbát samy. Věděli jste, že jejím ošetřováním tráví v průměru až 2,5 hodiny denně?
Olizování koťat jejich matkou plní i další úlohu než jen tu hygienickou, a to úlohu socializační. Kotě si tak se svojí matkou upevňuje vzájemné pouto, které je poté nahrazeno poutem mezi člověkem a zvířetem. Kotě proto zvykejte na kontakt a péči od mala.
Péči spojte s chvilkou, kdy kočka odpočívá. Obecně se radí buď po jídle či po nějaké energeticky náročnější aktivitě. Kočka si na to zvykne a bude to mít spojeno s relaxem. Zpočátku srst ošetřujte kratší dobu, cca 5 – 10 minut, postupně můžete tuto dobu navyšovat.
Co do úklidu, ten může být o něco náročnější u kočky krátkosrsté, neboť se její chloupky všude zapichují. Pokud ovšem vyčesávání nepatří mezi vaše nejoblíbenější aktivity, doporučuji si pořídit spíše kočku s kratší srstí. I té je ovšem potřeba alespoň základní péči o její srst. Vyčesáváním pomáháme kočce udržovat její kožich zdravý. Odstraňujeme mrtvé chlupy a odumřelé kožní buňky, další nečistoty a masírujeme kůži.
Zanedbání by mohlo vést, až k zdravotním problémům zvířete jako je například tvorba bezoárů. K té dochází tím, že kočka olizováním omylem spolkne i staré odumřelé chlupy, které ji pak dělají v žaludku neplechu. Důležité je dbát i na prevenci, a to zcela jednoduchým způsobem. Kočce můžete například pořídit trávu, která jim pomáhá čistit vyvoláním přirozeného zvracení.
Na druhou stranu přehnaná péče může být pro kočku stejně tak škodlivá. Přespřílišným vyčesáváním můžeme způsobit nadbytečnou tvorbu kožního mazu.
Intenzitu péče tedy volíme podle plemene a především typu srsti dané kočky. Krátkosrsté kočky je doporučeno vyčesávat přibližně jedenkrát týdně, dlouhosrsté pak častěji – 2-3krát týdně.
V době línání, zejména v měsících následujících po zimě, věnujte svým kočičím chlupáčům zvýšenou péči. Pokud by ovšem zvíře ztrácelo podezřele hodně srsti i v jiných obdobích, např. spojené se sníženým příjmem potravy, raději se obraťte na veterináře.
Stejně jako pro psy i pro kočky existuje celá řada různých druhů kartáčů a hřebenů. Ty plní různé funkce dle typu srsti (krycí, pesníky nebo podsada). Při úpravě kočičí srsti si můžeme pomáhat i různými oleji či pudry, ale i šampony.
Kočky obecně příliš nemilují vodu a koupání. Bytové kočky proto není nutné nutit a koupat. Pokud narazíte v kočičím kabátě na nějaký nepěkný chuchvalec, je obecně lepší jej postříkat speciálním roztokem na zacuchané chlupy, než s ním násilně bojovat kartáčem či hřebenem, nemluvě o nůžkách.
O tom, že péče o kočičí srst může být i zábava, mne přesvědčil náš kocour, který miluje, když mu srst vysáváme luxem. Samozřejmě na nízký stupeň, tak aby to zvířeti neublížilo. Pro kocoura je to vrchol relaxace spojený i s masáží těla. Je kouzelné, jak kočky dokáží spojit příjemné s užitečným :-). Co mají vaše kočky nejraději?
O kočkách se často říká, že jsou velmi empatické a dokáží vycítit, jak se lidé cítí nebo že je něco bolí. Je jasné, že soužití s nimi zlepšuje kvalitu našeho života i naše zdraví. Dokáží ale naši kočičí společníci lidskou bolest cítit a reagovat na ni?
Hoopers je poměrně nová psí sportovní disciplína. Možná, že jste o ní tedy ještě ani neslyšeli. Překážky jsou koncipovány s minimálními nároky na pohybový aparát psa i psovoda. Hodí se tak i pro starší čtyřnohé mazlíčky i psy pohybově ne zcela zdatné.
To, že je spousta pokojových květin pro kočky jedovatá, asi každý z nás ví. Napadlo vás ale někdy přemýšlet i o řezaných květinách, které si přinesete domů?
Je jasné, že o bílou srst je třeba se starat, aby nežloutla, nerezla nebo nehnědla. Napadlo vás ale někdy, že je možné zářivě bílý kožich podpořit i pomocí krmiva a doplňků stravy?
Evropská krátkosrstá kočka má obyčejný vzhled, a navíc ne tak ustálenou povahu jako jiná plemena. Proto není ve světě nijak extra oblíbená, až na Skandinávii, kde si popularitu drží.
Tenhle věčně živý a hravý společník je nejstarším psím plemenem ve střední Evropě. Mezi jeho předky se řadí i psi z doby kamenné. Je to mimořádně učenlivý pes a skvělý hlídač. Charakteristická je pro něj velmi bohatá srst odstávající od těla.
Pokud s vámi doma žije alespoň jeden kočičí společník, určitě jste se už někdy probudili s vrnícím tělem na svých nohou, břiše, zádech nebo dokonce hlavě. Jen málokterá kočka pohrdne teplem postele. Přemýšleli jste už ale někdy o tom, proč si kočky...
Aportování bylo považováno za chování výlučně psí, získané během 15 000 let domestikace. Vědci teď ale zjistili, že aportují i vlčí mláďata. Výsledky výzkumu naznačují, že tahle forma hry může být vrozená všem psím druhům.
Víte, jak vlastně psovi teplotu změřit, nebo jaká je vůbec jeho přirozená teplota? Připravte se raději dřív, než to budete potřebovat, ať vás pak situace nezaskočí.
Toto kočičí plemeno si jen tak s žádným jiným nespletete. Má nápadně tečkovanou tabby kresbu srsti a zvláštní pružnou a plynulou chůzi. Při pohledu na ni vás okamžitě napadne spojení s leopardem.
V Choceradech na Berounsku se na ploše jednoho a půl hektaru rozkládá Les psích duší. Tento unikátní projekt má posloužit přírodě i lidem, kterým odešel čtyřnohý člen rodiny.